ügylet
Hungarian
editEtymology
editügy + -let. Created during the Hungarian language reform, which took place in the 18th–19th centuries.[1]
Pronunciation
editNoun
editügylet (plural ügyletek)
Declension
editInflection (stem in -e-, front unrounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | ügylet | ügyletek |
accusative | ügyletet | ügyleteket |
dative | ügyletnek | ügyleteknek |
instrumental | ügylettel | ügyletekkel |
causal-final | ügyletért | ügyletekért |
translative | ügyletté | ügyletekké |
terminative | ügyletig | ügyletekig |
essive-formal | ügyletként | ügyletekként |
essive-modal | — | — |
inessive | ügyletben | ügyletekben |
superessive | ügyleten | ügyleteken |
adessive | ügyletnél | ügyleteknél |
illative | ügyletbe | ügyletekbe |
sublative | ügyletre | ügyletekre |
allative | ügylethez | ügyletekhez |
elative | ügyletből | ügyletekből |
delative | ügyletről | ügyletekről |
ablative | ügylettől | ügyletektől |
non-attributive possessive - singular |
ügyleté | ügyleteké |
non-attributive possessive - plural |
ügyletéi | ügyletekéi |
Possessive forms of ügylet | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | ügyletem | ügyleteim |
2nd person sing. | ügyleted | ügyleteid |
3rd person sing. | ügylete | ügyletei |
1st person plural | ügyletünk | ügyleteink |
2nd person plural | ügyletetek | ügyleteitek |
3rd person plural | ügyletük | ügyleteik |
References
edit- ^ Eőry, Vilma. Értelmező szótár+ (“Explanatory Dictionary Plus”). Budapest: Tinta Könyvkiadó, 2007. →ISBN
Further reading
edit- ügylet in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (“The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language”, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN