виготувати
Ukrainian
editEtymology
editFrom ви́- (vý-) + готувати (hotuvaty)
Pronunciation
editVerb
editви́готувати • (výhotuvaty) pf
- to produce, to make, to manufacture
Conjugation
editConjugation of ви́готувати, ви́готувать (class 2a, perfective, transitive)
perfective aspect | ||
---|---|---|
infinitive | ви́готувати, ви́готувать výhotuvaty, výhotuvatʹ | |
participles | present tense | past tense |
active | — | — |
passive | — | — |
adverbial | — | ви́готувавши výhotuvavšy |
present tense | future tense | |
1st singular я |
— | ви́готую výhotuju |
2nd singular ти |
— | ви́готуєш výhotuješ |
3rd singular він / вона / воно |
— | ви́готує výhotuje |
1st plural ми |
— | ви́готуєм, ви́готуємо výhotujem, výhotujemo |
2nd plural ви |
— | ви́готуєте výhotujete |
3rd plural вони |
— | ви́готують výhotujutʹ |
imperative | singular | plural |
first-person | — | ви́готуймо výhotujmo |
second-person | ви́готуй výhotuj |
ви́готуйте výhotujte |
past tense | singular | plural ми / ви / вони |
masculine я / ти / він |
ви́готував výhotuvav |
ви́готували výhotuvaly |
feminine я / ти / вона |
ви́готувала výhotuvala | |
neuter воно |
ви́готувало výhotuvalo |
References
edit- “виготувати”, in Горох – Словозміна [Horokh – Inflection] (in Ukrainian)