відпочити
Ukrainian
editEtymology
editFrom від- (vid-) + почи́ти (počýty). Compare Polish odpocząć, Belarusian адпачы́ць (adpačýcʹ).
Pronunciation
editVerb
editвідпочи́ти • (vidpočýty) pf (imperfective відпочива́ти)
Conjugation
editConjugation of відпочи́ти, відпочи́ть (class 15a, perfective, intransitive)
perfective aspect | ||
---|---|---|
infinitive | відпочи́ти, відпочи́ть vidpočýty, vidpočýtʹ | |
participles | present tense | past tense |
active | — | відпочи́лий vidpočýlyj |
passive | — | — |
adverbial | — | відпочи́вши vidpočývšy |
present tense | future tense | |
1st singular я |
— | відпочи́ну vidpočýnu |
2nd singular ти |
— | відпочи́неш vidpočýneš |
3rd singular він / вона / воно |
— | відпочи́не vidpočýne |
1st plural ми |
— | відпочи́нем, відпочи́немо vidpočýnem, vidpočýnemo |
2nd plural ви |
— | відпочи́нете vidpočýnete |
3rd plural вони |
— | відпочи́нуть vidpočýnutʹ |
imperative | singular | plural |
first-person | — | відпочи́ньмо vidpočýnʹmo |
second-person | відпочи́нь vidpočýnʹ |
відпочи́ньте vidpočýnʹte |
past tense | singular | plural ми / ви / вони |
masculine я / ти / він |
відпочи́в vidpočýv |
відпочи́ли vidpočýly |
feminine я / ти / вона |
відпочи́ла vidpočýla | |
neuter воно |
відпочи́ло vidpočýlo |
Related terms
edit- відпочи́нок m (vidpočýnok)
Further reading
edit- Bilodid, I. K., editor (1970–1980), “відпочити”, in Словник української мови: в 11 т. [Dictionary of the Ukrainian Language: in 11 vols] (in Ukrainian), Kyiv: Naukova Dumka
- “відпочити”, in Горох – Словозміна [Horokh – Inflection] (in Ukrainian)
- “відпочити”, in Kyiv Dictionary (in English)
- “відпочити”, in Словник.ua [Slovnyk.ua] (in Ukrainian)