megszólal
Hungarian
editEtymology
editPronunciation
editVerb
editmegszólal
- (intransitive) to start speaking
- Synonym: (archaic, literary) megszólamlik
- (intransitive, of a phone, TV, radio etc.) to start ringing or emitting sound
Usage notes
editIt can refer to the beginning of actions given as senses of the verb szól.
Conjugation
editconjugation of megszólal
Click for archaic forms | 1st person sg | 2nd person sg informal |
3rd person sg, 2nd p. sg formal |
1st person pl | 2nd person pl informal |
3rd person pl, 2nd p. pl formal | |||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Indicative mood |
Present | Indef. | megszólalok | megszólalsz | megszólal | megszólalunk | megszólaltok | megszólalnak | |
Def. | intransitive verb, definite forms are not used | ||||||||
2nd-p. o. | ― | ||||||||
Past | Indef. | megszólaltam | megszólaltál | megszólalt | megszólaltunk | megszólaltatok | megszólaltak | ||
Def. | ― | ||||||||
2nd-p. o. | ― | ||||||||
Future | Future is expressed with a present-tense verb with a completion-marking prefix and/or a time adverb, or—more explicitly—with the infinitive plus the conjugated auxiliary verb fog, e.g. meg fog szólalni. | ||||||||
Archaic Preterit |
Indef. | megszólalék | megszólalál | megszólala | megszólalánk | megszólalátok | megszólalának | ||
Def. | ― | ||||||||
2nd-p. o. | ― | ||||||||
Archaic Past | Two additional past tenses: the present and the (current) past forms followed by vala (volt), e.g. megszólal vala, megszólalt vala/volt. | ||||||||
Archaic Future |
Indef. | megszólalandok | megszólalandasz | megszólaland | megszólalandunk | megszólalandotok | megszólalandanak | ||
Def. | ― | ||||||||
2nd-p. o. | ― | ||||||||
Conditional mood |
Present | Indef. | megszólalnék | megszólalnál | megszólalna | megszólalnánk | megszólalnátok | megszólalnának | |
Def. | ― | ||||||||
2nd-p. o. | ― | ||||||||
Past | Indicative past forms followed by volna, e.g. megszólalt volna | ||||||||
Subjunctive mood |
Present | Indef. | megszólaljak | megszólalj or megszólaljál |
megszólaljon | megszólaljunk | megszólaljatok | megszólaljanak | |
Def. | ― | ||||||||
2nd-p. o. | ― | ||||||||
(Archaic) Past | Indicative past forms followed by légyen, e.g. megszólalt légyen | ||||||||
Infinitive | megszólalni | megszólalnom | megszólalnod | megszólalnia | megszólalnunk | megszólalnotok | megszólalniuk | ||
Other forms |
Verbal noun | Present part. | Past part. | Future part. | Adverbial participle | Causative | |||
megszólalás | megszólaló | megszólalt | ― | megszólalva (megszólalván) | megszólaltat | ||||
The prefix can split from the verb stem, e.g. nem szólal meg or meg is szólal. |
potential conjugation of megszólal
Click for archaic forms | 1st person sg | 2nd person sg informal |
3rd person sg, 2nd p. sg formal |
1st person pl | 2nd person pl informal |
3rd person pl, 2nd p. pl formal | |||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Indicative mood |
Present | Indef. | megszólalhatok | megszólalhatsz | megszólalhat | megszólalhatunk | megszólalhattok | megszólalhatnak | |
Def. | intransitive verb, definite forms are not used | ||||||||
2nd-p. o. | ― | ||||||||
Past | Indef. | megszólalhattam | megszólalhattál | megszólalhatott | megszólalhattunk | megszólalhattatok | megszólalhattak | ||
Def. | ― | ||||||||
2nd-p. o. | ― | ||||||||
Archaic Preterit |
Indef. | megszólalhaték | megszólalhatál | megszólalhata | megszólalhatánk | megszólalhatátok | megszólalhatának | ||
Def. | ― | ||||||||
2nd-p. o. | ― | ||||||||
Archaic Past | Two additional past tenses: the present and the (current) past forms followed by vala, e.g. megszólalhat vala, megszólalhatott vala/volt. | ||||||||
Archaic Future |
Indef. | megszólalhatandok or megszólalandhatok |
megszólalhatandasz or megszólalandhatsz |
megszólalhatand or megszólalandhat |
megszólalhatandunk or megszólalandhatunk |
megszólalhatandotok or megszólalandhattok |
megszólalhatandanak or megszólalandhatnak | ||
Def. | ― | ||||||||
2nd-p. o. | ― | ||||||||
Conditional mood |
Present | Indef. | megszólalhatnék | megszólalhatnál | megszólalhatna | megszólalhatnánk | megszólalhatnátok | megszólalhatnának | |
Def. | ― | ||||||||
2nd-p. o. | ― | ||||||||
Past | Indicative past forms followed by volna, e.g. megszólalhatott volna | ||||||||
Subjunctive mood |
Present | Indef. | megszólalhassak | megszólalhass or megszólalhassál |
megszólalhasson | megszólalhassunk | megszólalhassatok | megszólalhassanak | |
Def. | ― | ||||||||
2nd-p. o. | ― | ||||||||
(Archaic) Past | Indicative past forms followed by légyen, e.g. megszólalhatott légyen | ||||||||
Inf. | (megszólalhatni) | (megszólalhatnom) | (megszólalhatnod) | (megszólalhatnia) | (megszólalhatnunk) | (megszólalhatnotok) | (megszólalhatniuk) | ||
Positive adjective | ― | Neg. adj. | ― | Adv. part. | (megszólalhatva / megszólalhatván) | ||||
The prefix can split from the verb stem, e.g. nem szólalhat meg or meg is szólalhat. |
Derived terms
editFurther reading
edit- megszólal in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (“The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language”, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN