ostřelovat
Czech
editEtymology
editPronunciation
editVerb
editostřelovat impf
- (transitive) to bombard, to shell
- (transitive) to snipe
Conjugation
editConjugation
Infinitive | ostřelovat, ostřelovati | Active adjective | ostřelující |
---|---|---|---|
Verbal noun | ostřelování | Passive adjective | ostřelovaný |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | ostřeluji, ostřeluju (coll.) |
ostřelujeme | — | ostřelujme |
2nd person | ostřeluješ | ostřelujete | ostřeluj | ostřelujte |
3rd person | ostřeluje | ostřelují, ostřelujou (coll.) |
— | — |
The future tense: a combination of a future form of být + infinitive ostřelovat. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | ostřeloval | ostřelovali | ostřelován | ostřelováni |
masculine inanimate | ostřelovaly | ostřelovány | ||
feminine | ostřelovala | ostřelována | ||
neuter | ostřelovalo | ostřelovala | ostřelováno | ostřelována |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | ostřeluje | — |
feminine + neuter singular | ostřelujíc | — |
plural | ostřelujíce | — |
Derived terms
editRelated terms
editFurther reading
edit- “ostřelovati”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “ostřelovati”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “ostřelovat”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)