розплющити
Ukrainian
editEtymology
editроз- (roz-) + плю́щити (pljúščyty)
Pronunciation
editVerb
editрозплю́щити • (rozpljúščyty) pf (imperfective розплю́щувати)
- (transitive) to open (one's eyes)
- Antonym: заплю́щити (zapljúščyty)
- (transitive) to flatten (metal etc.)
- Synonym: розплеска́ти (rozpleskáty)
Conjugation
editConjugation of розплю́щити, розплю́щить (class 4a, perfective, transitive)
perfective aspect | ||
---|---|---|
infinitive | розплю́щити, розплю́щить rozpljúščyty, rozpljúščytʹ | |
participles | present tense | past tense |
active | — | — |
passive | — | розплю́щений rozpljúščenyj impersonal: розплю́щено rozpljúščeno |
adverbial | — | розплю́щивши rozpljúščyvšy |
present tense | future tense | |
1st singular я |
— | розплю́щу rozpljúšču |
2nd singular ти |
— | розплю́щиш rozpljúščyš |
3rd singular він / вона / воно |
— | розплю́щить rozpljúščytʹ |
1st plural ми |
— | розплю́щим, розплю́щимо rozpljúščym, rozpljúščymo |
2nd plural ви |
— | розплю́щите rozpljúščyte |
3rd plural вони |
— | розплю́щать rozpljúščatʹ |
imperative | singular | plural |
first-person | — | розплю́щмо rozpljúščmo |
second-person | розплю́щ rozpljúšč |
розплю́щте rozpljúščte |
past tense | singular | plural ми / ви / вони |
masculine я / ти / він |
розплю́щив rozpljúščyv |
розплю́щили rozpljúščyly |
feminine я / ти / вона |
розплю́щила rozpljúščyla | |
neuter воно |
розплю́щило rozpljúščylo |
Further reading
edit- Hrinchenko, Borys, editor (1907–1909), “розплю́щити”, in Словарь украинского языка [Dictionary of the Ukrainian Language] (in Russian), Kyiv: Kievskaya starina
- Bilodid, I. K., editor (1970–1980), “розплющити”, in Словник української мови: в 11 т. [Dictionary of the Ukrainian Language: in 11 vols] (in Ukrainian), Kyiv: Naukova Dumka