antecedir
Catalan
editEtymology
editBorrowed from Latin antecēdere, with normal change of conjugation to -ir. First attested in the 14th century.[1]
Pronunciation
editVerb
editantecedir (first-person singular present antecedeixo, first-person singular preterite antecedí, past participle antecedit)
- (transitive) to precede
Conjugation
edit Conjugation of antecedir (third conjugation, with -eix-)
Related terms
editReferences
edit- ^ “antecedir”, in Gran Diccionari de la Llengua Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana, 2024
Further reading
edit- “antecedir” in Diccionari de la llengua catalana, segona edició, Institut d’Estudis Catalans.
- “antecedir” in Diccionari normatiu valencià, Acadèmia Valenciana de la Llengua.
- “antecedir” in Diccionari català-valencià-balear, Antoni Maria Alcover and Francesc de Borja Moll, 1962.