encongir
Catalan
editEtymology
editBorrowed from Spanish encoger.
Pronunciation
editVerb
editencongir (first-person singular present encongeixo, first-person singular preterite encongí, past participle encongit)
- (transitive, reflexive) to shrink, to shorten
- encongir-se d'espatlles ― to shrug
Conjugation
edit Conjugation of encongir (third conjugation, with -eix-)
Further reading
edit- “encongir” in Diccionari de la llengua catalana, segona edició, Institut d’Estudis Catalans.
- “encongir”, in Gran Diccionari de la Llengua Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana, 2024
- “encongir” in Diccionari català-valencià-balear, Antoni Maria Alcover and Francesc de Borja Moll, 1962.