jóhiszemű
Hungarian
editEtymology
editFrom jó (“good”) + hiszemű, with the suffix -ű added to the rare lexicalized noun form hiszem of the verb hisz (“to believe”), compare abban a hiszemben, hogy… (“in the belief that…”).[1]
Pronunciation
editAdjective
editjóhiszemű (comparative jóhiszeműbb or jobb hiszemű, superlative legjóhiszeműbb or legjobb hiszemű)
- sincere, honest, genuine, bona fide (assuming good intentions or a good outcome)
- well-intentioned, well-meaning
- Synonyms: jóindulatú, jóakaratú, jó szándékú
Declension
editInflection (stem in -e-, front rounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | jóhiszemű | jóhiszeműek |
accusative | jóhiszeműt | jóhiszeműeket |
dative | jóhiszeműnek | jóhiszeműeknek |
instrumental | jóhiszeművel | jóhiszeműekkel |
causal-final | jóhiszeműért | jóhiszeműekért |
translative | jóhiszeművé | jóhiszeműekké |
terminative | jóhiszeműig | jóhiszeműekig |
essive-formal | jóhiszeműként | jóhiszeműekként |
essive-modal | — | — |
inessive | jóhiszeműben | jóhiszeműekben |
superessive | jóhiszeműn | jóhiszeműeken |
adessive | jóhiszeműnél | jóhiszeműeknél |
illative | jóhiszeműbe | jóhiszeműekbe |
sublative | jóhiszeműre | jóhiszeműekre |
allative | jóhiszeműhöz | jóhiszeműekhez |
elative | jóhiszeműből | jóhiszeműekből |
delative | jóhiszeműről | jóhiszeműekről |
ablative | jóhiszeműtől | jóhiszeműektől |
non-attributive possessive - singular |
jóhiszeműé | jóhiszeműeké |
non-attributive possessive - plural |
jóhiszeműéi | jóhiszeműekéi |
Derived terms
editReferences
edit- ^ Eőry, Vilma. Értelmező szótár+ (“Explanatory Dictionary Plus”). Budapest: Tinta Könyvkiadó, 2007. →ISBN
Further reading
edit- jóhiszemű in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (‘The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language’, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN