salpar
Catalan
editEtymology
editBorrowed from Italian salpare.
Pronunciation
editVerb
editsalpar (first-person singular present salpo, first-person singular preterite salpí, past participle salpat)
- (transitive) to weigh anchor
- (intransitive) to set sail
Conjugation
edit Conjugation of salpar (first conjugation)
infinitive | salpar | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | salpant | ||||||
past participle | masculine | feminine | |||||
singular | salpat | salpada | |||||
plural | salpats | salpades | |||||
person | singular | plural | |||||
first | second | third | first | second | third | ||
indicative | jo | tu | ell/ella vostè |
nosaltres nós |
vosaltres vós |
ells/elles vostès | |
present | salpo | salpes | salpa | salpem | salpeu | salpen | |
imperfect | salpava | salpaves | salpava | salpàvem | salpàveu | salpaven | |
future | salparé | salparàs | salparà | salparem | salpareu | salparan | |
preterite | salpí | salpares | salpà | salpàrem | salpàreu | salparen | |
conditional | salparia | salparies | salparia | salparíem | salparíeu | salparien | |
subjunctive | jo | tu | ell/ella vostè |
nosaltres nós |
vosaltres vós |
ells/elles vostès | |
present | salpi | salpis | salpi | salpem | salpeu | salpin | |
imperfect | salpés | salpessis | salpés | salpéssim | salpéssiu | salpessin | |
imperative | — | tu | vostè | nosaltres | vosaltres vós |
vostès | |
affirmative | — | salpa | salpi | salpem | salpeu | salpin | |
negative (no) | — | no salpis | no salpi | no salpem | no salpeu | no salpin |
Further reading
edit- “salpar” in Diccionari de la llengua catalana, segona edició, Institut d’Estudis Catalans.
- “salpar”, in Gran Diccionari de la Llengua Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana, 2024
- “salpar” in Diccionari normatiu valencià, Acadèmia Valenciana de la Llengua.
- “salpar” in Diccionari català-valencià-balear, Antoni Maria Alcover and Francesc de Borja Moll, 1962.