decréixer
Catalan
editEtymology
editSemi-learned borrowing from Latin dēcrēscere. First attested in 1868.[1]
Pronunciation
editVerb
editdecréixer (first-person singular present decreixo, first-person singular preterite decreixí or decresquí, past participle decrescut); root stress: (Central, Valencia, Balearic) /e/
- (intransitive) to decrease, to diminish
Conjugation
edit Conjugation of decréixer (second conjugation, irregular)
Derived terms
editRelated terms
editReferences
edit- ^ “decréixer”, in Gran Diccionari de la Llengua Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana, 2024
Further reading
edit- “decréixer” in Diccionari de la llengua catalana, segona edició, Institut d’Estudis Catalans.
- “decréixer” in Diccionari normatiu valencià, Acadèmia Valenciana de la Llengua.
- “decréixer” in Diccionari català-valencià-balear, Antoni Maria Alcover and Francesc de Borja Moll, 1962.