kuuloittaa
Ingrian
editEtymology
editFrom kuulla (“to listen”) + -oittaa. Akin to Finnish kuuluttaa and Estonian kuulutada.
Pronunciation
edit- (Ala-Laukaa) IPA(key): /ˈkuːloi̯tːɑː/, [ˈkuːɫəi̯tːɑ]
- (Soikkola) IPA(key): /ˈkuːloi̯tːɑː/, [ˈkuːɫo̞i̯tːɑː]
- Rhymes: -uːloi̯tːɑː
- Hyphenation: kuu‧loit‧taa
Verb
editkuuloittaa
- (transitive) to announce
- (intransitive) to make an announcement
Conjugation
editConjugation of kuuloittaa (type 2/kirjuttaa, tt-t gradation) | |||||
---|---|---|---|---|---|
Indikativa | |||||
Preesens | Perfekta | ||||
positive | negative | positive | negative | ||
1st singular | kuuloitan | en kuuloita | 1st singular | oon kuuloittant, oon kuuloittanut | en oo kuuloittant, en oo kuuloittanut |
2nd singular | kuuloitat | et kuuloita | 2nd singular | oot kuuloittant, oot kuuloittanut | et oo kuuloittant, et oo kuuloittanut |
3rd singular | kuuloittaa | ei kuuloita | 3rd singular | ono kuuloittant, ono kuuloittanut | ei oo kuuloittant, ei oo kuuloittanut |
1st plural | kuuloitamma | emmä kuuloita | 1st plural | oomma kuuloittanneet | emmä oo kuuloittanneet |
2nd plural | kuuloitatta | että kuuloita | 2nd plural | ootta kuuloittanneet | että oo kuuloittanneet |
3rd plural | kuuloittaat1), kuuloittavat2), kuuloitettaa | evät kuuloita, ei kuuloiteta | 3rd plural | ovat kuuloittanneet | evät oo kuuloittanneet, ei oo kuuloitettu |
impersonal | kuuloitettaa | ei kuuloiteta | impersonal | ono kuuloitettu | ei oo kuuloitettu |
Imperfekta | Pluskvamperfekta | ||||
positive | negative | positive | negative | ||
1st singular | kuuloitin | en kuuloittant, en kuuloittanut | 1st singular | olin kuuloittant, olin kuuloittanut | en olt kuuloittant, en olt kuuloittanut |
2nd singular | kuuloitit | et kuuloittant, et kuuloittanut | 2nd singular | olit kuuloittant, olit kuuloittanut | et olt kuuloittant, et olt kuuloittanut |
3rd singular | kuuloitti | ei kuuloittant, ei kuuloittanut | 3rd singular | oli kuuloittant, oli kuuloittanut | ei olt kuuloittant, ei olt kuuloittanut |
1st plural | kuuloitimma | emmä kuuloittanneet | 1st plural | olimma kuuloittanneet | emmä olleet kuuloittanneet |
2nd plural | kuuloititta | että kuuloittanneet | 2nd plural | olitta kuuloittanneet | että olleet kuuloittanneet |
3rd plural | kuuloittiit1), kuuloittivat2), kuuloitettii | evät kuuloittanneet, ei kuuloitettu | 3rd plural | olivat kuuloittanneet | evät olleet kuuloittanneet, ei olt kuuloitettu |
impersonal | kuuloitettii | ei kuuloitettu | impersonal | oli kuuloitettu | ei olt kuuloitettu |
Konditsionala | |||||
Preesens | Perfekta | ||||
positive | negative | positive | negative | ||
1st singular | kuuloittaisin | en kuuloittais | 1st singular | olisin kuuloittant, olisin kuuloittanut | en olis kuuloittant, en olis kuuloittanut |
2nd singular | kuuloittaisit, kuuloittaist1) | et kuuloittais | 2nd singular | olisit kuuloittant, olisit kuuloittanut | et olis kuuloittant, et olis kuuloittanut |
3rd singular | kuuloittais | ei kuuloittais | 3rd singular | olis kuuloittant, olis kuuloittanut | ei olis kuuloittant, ei olis kuuloittanut |
1st plural | kuuloittaisimma | emmä kuuloittais | 1st plural | olisimma kuuloittanneet | emmä olis kuuloittanneet |
2nd plural | kuuloittaisitta | että kuuloittais | 2nd plural | olisitta kuuloittanneet | että olis kuuloittanneet |
3rd plural | kuuloittaisiit1), kuuloittaisivat2), kuuloitettais | evät kuuloittais, ei kuuloitettais | 3rd plural | olisivat kuuloittanneet | evät olis kuuloittanneet, ei olis kuuloitettu |
impersonal | kuuloitettais | ei kuuloitettais | impersonal | olis kuuloitettu | ei olis kuuloitettu |
Imperativa | |||||
Preesens | Perfekta | ||||
positive | negative | positive | negative | ||
1st singular | — | — | 1st singular | — | — |
2nd singular | kuuloita | elä kuuloita | 2nd singular | oo kuuloittant, oo kuuloittanut | elä oo kuuloittant, elä oo kuuloittanut |
3rd singular | kuuloittakkoo | elköö kuuloittako | 3rd singular | olkoo kuuloittant, olkoo kuuloittanut | elköö olko kuuloittant, elköö olko kuuloittanut |
1st plural | — | — | 1st plural | — | — |
2nd plural | kuuloittakkaa | elkää kuuloittako | 2nd plural | olkaa kuuloittanneet | elkää olko kuuloittanneet |
3rd plural | kuuloittakkoot | elkööt kuuloittako, elköö kuuloitettako | 3rd plural | olkoot kuuloittanneet | elkööt olko kuuloittanneet, elköö olko kuuloitettu |
impersonal | kuuloitettakoo | elköö kuuloitettako | impersonal | olkoo kuuloitettu | elköö olko kuuloitettu |
Potentsiala | |||||
Preesens | |||||
positive | negative | ||||
1st singular | kuuloittanen | en kuuloittane | |||
2nd singular | kuuloittanet | et kuuloittane | |||
3rd singular | kuuloittannoo | ei kuuloittane | |||
1st plural | kuuloittanemma | emmä kuuloittane | |||
2nd plural | kuuloittanetta | että kuuloittane | |||
3rd plural | kuuloittannoot | evät kuuloittane, ei kuuloitettane | |||
impersonal | kuuloitettanoo | ei kuuloitettane | |||
Nominal forms | |||||
Infinitivat | Partisipat | ||||
active | passive | ||||
1st | kuuloittaa | present | kuuloittava | kuuloitettava | |
2nd | inessive | kuuloittaes | past | kuuloittant, kuuloittanut | kuuloitettu |
instructive | kuuloittaen | 1) Chiefly in the Soikkola dialect. 2) Chiefly in the Ala-Laukaa dialect. *) For the imperative, the 2nd plural (kuuloittakkaa) may be used for the 3rd person as well. **) The interrogative is formed by adding the suffix -k (-ka?/-kä?) to the indicative ***) The deliberative is formed by adding the suffix -k (-ka?/-kä?) or -kse to either the indicative or the potential ****) In folk poetry, a long first infinitive can be formed by adding the suffix -kse-, followed by possessive suffixes, to the first infinitive. Note that sometimes gemination may be undone by this addition. | |||
3rd | illative | kuuloittammaa | |||
inessive | kuuloittamas | ||||
elative | kuuloittamast | ||||
abessive | kuuloittamata | ||||
4th | nominative | kuuloittamiin | |||
partitive | kuuloittamista, kuuloittamist |
Derived terms
editReferences
edit- Ruben E. Nirvi (1971) Inkeroismurteiden Sanakirja, Helsinki: Suomalais-Ugrilainen Seura, page 226