покинути
Ukrainian
editEtymology
editFrom по- (po-) + ки́нути (kýnuty). Compare Russian поки́нуть (pokínutʹ), Belarusian пакі́нуць (pakínucʹ).
Pronunciation
editVerb
editпоки́нути • (pokýnuty) pf (imperfective покида́ти) (transitive)
- to leave (not take away)
- to leave, to quit (depart from; separate from)
- 2022 May 2, “З початку війни понад 5,5 млн людей покинули Україну, - ООН”, in РБК-Україна[1], archived from the original on 2022-05-31:
- З поча́тку повномасшта́бного вто́ргнення Росі́ї Украї́ну поки́нули по́над 5,5 млн осі́б.
- Z počátku povnomasštábnoho vtórhnennja Rosíji Ukrajínu pokýnuly pónad 5,5 mln osíb.
- Since the start of Russia's full-scale invasion, over 5.5 million people have left Ukraine.
- to abandon, to forsake, to leave behind
- to leave off from, to cease, to quit (doing something: + щось or infinitive)
- to leave, to leave behind (:trace, consequence of action)
- 1867 [1847], Taras Shevchenko, Мені однаково, чи буду...[2]:
- В неволі, плачучи, умру,
І все з собою заберу —
Малого сліду не покину
На нашій славній Україні,- V nevoli, plačučy, umru,
I vse z soboju zaberu —
Maloho slidu ne pokynu
Na našij slavnij Ukrajini, - In captivity, crying, will I die,
And I will take all with me -
Nary a trace will I leave
On our glorious Ukraine,
- V nevoli, plačučy, umru,
- to leave, to bequeath (transfer possession of after death)
Conjugation
editConjugation of поки́нути, поки́нуть (class 3a, perfective, transitive)
perfective aspect | ||
---|---|---|
infinitive | поки́нути, поки́нуть pokýnuty, pokýnutʹ | |
participles | present tense | past tense |
active | — | — |
passive | — | поки́нений, поки́нутий pokýnenyj, pokýnutyj impersonal: поки́нено, поки́нуто pokýneno, pokýnuto |
adverbial | — | поки́нувши pokýnuvšy |
present tense | future tense | |
1st singular я |
— | поки́ну pokýnu |
2nd singular ти |
— | поки́неш pokýneš |
3rd singular він / вона / воно |
— | поки́не pokýne |
1st plural ми |
— | поки́нем, поки́немо pokýnem, pokýnemo |
2nd plural ви |
— | поки́нете pokýnete |
3rd plural вони |
— | поки́нуть pokýnutʹ |
imperative | singular | plural |
first-person | — | поки́ньмо pokýnʹmo |
second-person | поки́нь pokýnʹ |
поки́ньте pokýnʹte |
past tense | singular | plural ми / ви / вони |
masculine я / ти / він |
поки́нув pokýnuv |
поки́нули pokýnuly |
feminine я / ти / вона |
поки́нула pokýnula | |
neuter воно |
поки́нуло pokýnulo |
Synonyms
edit- залиши́ти pf (zalyšýty)
Derived terms
edit- поки́нення n (pokýnennja)
- поки́нутий (pokýnutyj), поки́нений (pokýnenyj)
- поки́нутися pf (pokýnutysja)
Further reading
edit- Bilodid, I. K., editor (1970–1980), “покинути”, in Словник української мови: в 11 т. [Dictionary of the Ukrainian Language: in 11 vols] (in Ukrainian), Kyiv: Naukova Dumka
- Shyrokov, V. A., editor (2022), “покинути”, in Словник української мови: у 20 т. [Dictionary of the Ukrainian Language: in 20 vols] (in Ukrainian), volumes 13 (підку́са – покі́рно), Kyiv: Ukrainian Lingua-Information Fund, →ISBN
- A. Rysin, V. Starko, Yu. Marchenko, O. Telemko, et al. (compilers, 2007–2022), “покинути”, in Russian-Ukrainian Dictionaries
- A. Rysin, V. Starko, et al. (compilers, 2011–2020), “покинути”, in English-Ukrainian Dictionaries
- “покинути”, in Горох – Словозміна [Horokh – Inflection] (in Ukrainian)
- “покинути”, in Kyiv Dictionary (in English)
- “покинути”, in Словник.ua [Slovnyk.ua] (in Ukrainian)